Nak ham.
Alt djævelskab bliver rutine, når du lever som gangster.
Du tror, du er forberedt på alt.
Lige indtil du bliver bedt om at dræbe din bedste ven.
Far kendte alle pakistanere i Oslo, og alle kendte ham.
Det tog altid hundrede år at gå ned ad gaden.
- Og så skulle han altid prutte. - Hej. Velkommen.
Jeg hadede det.
Hvad er det, I kigger på, drenge?
Spørg, hvad de koster.
- Hvad koster de her? - 398 kroner. Levi's.
398 kroner.
Jeg hørte godt, hvad han sagde. Spørg, hvad de her koster.
- Men, far, det er pigebukser. - Spørg ham så, hvad de koster.
- Hvor meget koster de her? - Dem har du fundet i tilbudskurven.
Prisen står der. 49 kroner per par.
Fin kvalitet, men det er ikke ligefrem jeres stil, drenge.
Det ved jeg godt.
I Pakistan koster de kun 10 rupi per par. Det er fem kroner.
Vi vil give 100 kroner for alle fire.
Far spørger, om vi kan få alle fire par for 100 kroner.
De koster 49 kroner per par. De er allerede på tilbud.
Jeg har aldrig hørt en pakistaner prutte så dårligt. Skam dig!
Vi tager de her. De møgunger vokser så pokkers hurtigt. 100 kroner?
Som jeg sagde til din søn...
Min søn fatter ingenting. 125 kroner. Det her er en dyr butik.
De er altså allerede på tilbud. 196 kroner.
Kom, drenge.
150 kroner. Mit sidste bud.
Hej, hvidløg!
- Hvor skal du hen? - Vi skal ind.
- Det kommer I ikke. - Hvorfor ikke?
Fordi I stinker.
Jeg var 13 det efterår.
Jeg boede i Gamlebyen i en af verdens tryggeste, kedeligste byer.
Men mit liv var fanden gale mig aldrig kedeligt.
Vi var tre knægte, der altid holdt sammen.
Munawar søgte altid efter spænding og var altid i godt humør.
Riaz var min nabo. Vi to var som brødre.
Jeg var den mindste. Ikke yngst, men mindst.
Men det har sine fordele at være lille. Alle tror, man er uskyldig.
Se her. Levi's. Det her er godt, det er.
Vi så indiske film. Vi ville være ligesom dem.
Som fyrene i filmene.
Vi ville ikke ende som tabere.
Det sidste, vi ønskede, var at ende som buschauffører.
I vores øjne var alle norske pakier nogle tabere bortset fra nogle få.
47, 48, 49, 50!
Kom så! Op!
Godt, nu tager vi en kombination. Kom så, os to.
Du møder en eller anden. En dørmand eller noget i den stil.
Hvad er der? Hvad fanden har vi gjort dig?
Og sådan! Lidt tilbage. Knald! Så ryger trommehinden, okay?
Du møder en fyr...
Se nu efter. Så tager du den her. Ikke også? Er du med? Derop!
Saddiq var den farligste, vi kendte.
Han og hans bror trænede andre pakier -
- til at være med i deres bande. Banden hed East Side Crew.
Dem pissede man ikke på.
Kom så! Godt!
Møgunger.
Hvad laver I her? Udspionerer I os?
- Hvad har I set? - Ingenting.
Spioner bliver straffet, ikke sandt? Stil dem op på række. En til hver.
Vi tager den første kombination. Og husk albuen.
- Vil I ikke nok lade være? - Hold kæft!
Jeg ved, hvor der er Levi's.
- Sådan nogle, som vi har på. - Hvorhenne?
- Lige derovre. - Lad os se.
Vis mig den.
Hvis du lyver, banker jeg dig fandeme selv. Og dig. Og dig.
Vis mig, hvor de er.
De er... Hvad får vi for at vise dig vej?
Attitude. Han har attitude. Det kan jeg lide.
Du er måske stor i kæften?
Vis mig det.
- Hør, hvad hedder I? - Wasim.
- MunaWar. - Riaz.
Jeg har et job til jer, hvis I tør.
Hvad er det?
Kom så, gutter.
"...for at han skulle røre ved dem, men disciplene truede ad dem."
"Han tog dem ind til sig, lagde hænderne på dem og velsignede dem."
"Da Jesus så det, blev han vred."
Fint. Tak, Eva. Wasim?
Kan du læse op for os? Side 107.
Du kan begynde der, hvor der står: "Han sagde". Øverst på siden.
"Lad de små børn komme til mig, dem må I ikke hindre, -
- for Guds rige er deres."
Hvad tror du, han mente med det?
Hvem?
Jesus.
Det ved jeg da ikke.
Wasim, det er tredje gang i denne uge, du ikke følger med.
- Vil du være sød at gå ud? - Ud? Hvorhen?
Ud på gangen.
- Hvad er det for et sprog? Gå ud. - Jeg har fandeme ikke gjort noget.
Hvad går der af jer?
Forstår I ikke, at I ikke kan opføre jer på den her måde?
Den norske skole er grundlagt på respekt.
Respekt for hinanden, respekt for lærerne, respekt for sig selv.
Alle mennesker skal respektere hinanden.
Til Riaz. Værsgo.
Munawar. Kom så.
Og Wasim.
I bliver bortvist i en uge.
Og jeres forældre skal skrive under på det her brev.
Hvad er det her?
Jeg har lavet et projekt, som jeg fik topkarakter for.
Topkarakter igen? Hvor skal jeg skrive under?
Du kan skrive dit navn her.
Min mor sagde ikke noget. Hun kunne ikke norsk.
Far var nattevagt på mejeriet og var opvasker om dagen.
Når han var hjemme, skulle han altid sove.
Wasim, lav te til din far.
Jeg vil ikke have te. Jeg skal sove en time, inden jeg skal på arbejde.
- Hvad skal du? - Træne.
Kom nu ikke for sent hjem, Wasim. Er det forstået?
- Hvem er det? - Er Riaz hjemme?
- Ja. Vil du spise med? - Vi har ikke rigtig tid.
- Vi er nødt at skynde os. - Riaz, har du spist?
Nå, der kommer I jo. Kom så. Vi må se at komme i gang.
- Hej, Kula. - Hejsa.
Er alt i orden?
Kom i gang.
Stop lige en halv.
- Hvad er der galt? - Hvad er det her?
Hvad fanden mener du? Der er 250.
- 350.000. - Nu må du sgu styre dig.
Du sagde, der ikke var alarm. Det koster ekstra.
Bær det ud igen.
Hvad er det, der foregår? Hvad er det, han siger? En alarm?
320.000. Det er alt, hvad jeg har.
320.000?
Tror du, vi holder loppemarked?
Godt, så op i røven med det.
Okay.
Det er i orden.
Tag hjem, og knep din søster.
Hvad sagde du?
Jeg sagde bare, at du var en god forretningspartner.
Det der abesprog kan du godt tage med hjem til junglen.
Her i byen taler vi bysprog.
Kom så, drenge.
Værsgo. I holder kæft om det her, så kan I være med på nogle flere job.
Wasim, hvorfor er du hjemme?
Det er planlægningsdag.
Hvem var det, der ringede på?
Der var ingen.
De møgunger. De har ingen respekt.
Hvis jeg får fat i dem, vrider jeg halsen om på dem.
Har I ikke fattet...
Undskyld. Jeg troede, det var møgungerne, børnene i gården, som...
Er du Wasim Khans far?
Jeg er rektor på hans skole. Er Wasim hjemme?
Ja, han er hjemme. Wasim?
Der er du, Wasim. Hvorfor har du ikke været i skole i tre uger?
Tre uger?
Din ulydige, uduelige møgunge!
Hvorfor læser du ikke og lærer udenad? Din møgunge!
Se at komme ud og terp videre!
Far sendte mig på koranskole i Pakistan.
For at jeg skulle lære at være mere respektfuld.
Pakistan var som en anden planet. Hvad skulle jeg lave der?
Wasim? Du skal i skole!
Wasim, hvor er du? Jeg ved godt, du har gemt dig.
Du gør bare det her for at irritere mig.
Jeg giver mig ikke, før jeg finder dig.
Jeg boede hos en tante, jeg ikke kendte.
Hun pressede mig hele tiden som alle andre hjemme i Norge.
Far lod mig blive i Pakistan i to år.
I den landsby, han selv havde forladt.
Alle var fremmede. Der var ingen at tale med.
Da jeg var 1 5, kom jeg tilbage. Stort set alt var anderledes.
Far havde købt en grillbar, og vi var flyttet til Stovner.
Et røvkedeligt sted langt væk fra byen.
- Hvem var det, min pige? - Der var ikke nogen, mor.
- Wasim, hvor skal du hen? - Jeg skal bare ud lidt.
Nu er han her! Ud af bilen, drenge. Kom så.
East Side Crew var ikke blevet mindre.
Det var, før aviserne indså, at der var pakistanerbander.
Og længe før politikerne indså noget som helst.
Godt at se dig.
Vi var blevet kendte i 90'erne.
Men det bedste var, at vi tre venner havde holdt sammen.
Munawar, Riaz og jeg.
Vi var supersælgerne.
Alt, der kunne købes og sælges i Oslos underverden, tog vi os af.
Farooq og hans muskelmænd bankede og truede enhver modstand.
Farooq var den værste. Saddiq stolede 100 procent på ham.
Og så var der lederne: Saddiq og hans storebror Khalid.
De kom til Norge som 10-årige.
En onkel havde lovet at passe dem, men han sønderbankede dem.
En dag forsvandt onklen. Alle sagde, de havde nakket ham.
Men liget blev aldrig fundet.
Deres mål var at overtage Oslo.
Kula var den eneste, der stod i vejen.
Hør, drenge. I kan bare komme og spille, når I har lyst.
Her er flot, ikke?
Byens bedste kasino.
Vi er ikke kommet for at spille. Kom så her.
Kula, jeg vil købe.
Det sædvanlige sted. 1.500 for fem.
Nej. 1.000.
Du aner ikke, hvor mange der er ude efter din plads.
Vi havde handlet med Kula.
Vi købte heroin til videresalg.
Men Saddiq mente, vi kunne gøre det bedre.
Så vi begyndte at importere selv.
Vi fik leveret fra Pakistan -
- via København, Stockholm eller Amsterdam.
Der var meget heroin, men det var ingen sag at komme af med det.
Svenskeren købte mest.
En falleret rockstjerne der solgte til andre fallerede rockstjerner.
Han var egentlig Kulas kunde, men det sked vi på.
Hej, Wasim.
Hej.
Du er sent på den. Er du ude på at ødelægge min forretning?
Noget at drikke? Whisky? Vodka?
Jag har Corona. "Straight from Mexico, hombre!"
Alt vel?
Vi delte os altid. Pengene et sted i byen og varerne et andet sted.
- Ja? - Vi kan tage imod bestilling nu.
Hvis man bliver taget med penge og varer på en gang, er man fucked.
Harry var Svenskerens prøveklud. Han var satans dygtig.
Harry kunne sige, hvor stoffet kom fra, -
- og sandsynligvis hvem der havde smuglet det.
Så har vi en deal. Du har 14 dage til at betale resten som sædvanlig.
1.530.000 cash. Mandag den 25. Klokken 12. Vi kommer på slaget.
Det her lort er så godt som solgt.
Jeg skal have mere.
- Lige så meget? - Ja, hvis du ikke kan klare mere.
Eller skal jeg spørge Kula?
Hvis du betaler os for det her om en uge, så får du mere.
- Er det en aftale? - Det er en aftale.
Respect.
Respect, man!
Kula var rasende over, at vi tog hans kunder. Noget måtte ske.
Det kunne have udløst en krig.
Men Saddiq vidste, at det ville skade omsætningen.
Kula holdt sig på Vestkanten, vi overtog resten. Det var tider.
Vi tjente mere, end vi kunne bruge.
De flinke paki- nordmænd var tabere.
Dem viste vi aldrig respekt. Vi tog den respekt, vi fortjente.
Vi var byens konger.
Tak, Gud, for at du har givet mig en så pligtopfyldende søn, -
- der kommer hjem klokken fem om morgenen.
- Giv mig din nøgle. - Hvad snakker du om?
Hold kæft, og forsvind med dig. Jeg ved godt, hvad du sysler med.
Du er ikke velkommen her mere.
Tror du, jeg bliver ked af det? Tror du, jeg kan lide at bo her?
Tror du, at jeg bor her for min egen skyld?
Du kan lige vove på at gå din vej. Tænk på, hvad folk vil sige.
Mine sønner skal giftes -
- og bo sammen med deres koner og børn i det her hjem sammen med os.
- Alt vel? - Ja.
Khalid og Saddiq åbnede en cafe som skalkeskjul.
Den var lillebitte.
Men der var ikke mange steder i Oslo, der havde så god omsætning.
I skal ud at hente en bil.
Det passer mig fandeme dårligt. Jeg har en aftale med Nina.
Hun har fødselsdag i dag. Jeg kan ikke gøre det her.
Hvad var det, du sagde?
Slap af. Slap af. Han skal nok tage med.
- Vi er nødt til at være to. - Så kører vi nu.
Riaz havde forandret sig. Han viste ikke lederne respekt.
- Han hævdede sig altid. - Jeg skal være tilbage inden ni.
- Det når vi aldrig. - Hvis du nu kører lidt hurtigere.
Jeg er pissetræt af at være stik-i-renddreng.
Kom nu. Du er kraftedeme altid så langsom.
Lad nu være med at hidse dig op.
Fanden tage Khalid. Han behandler os stadig som børn.
Khalid var sammen med Riaz' dame, hver gang han sendte os i byen.
Den slags giver ballade.
- Wasim, jeg skrider. - Ønsk hende tillykke fra mig.
Khalid blev snuppet morgenen efter, vi havde været ude at hente bilen.
De fandt heroin i hans bil.
Det er jo ikke mit, siger jeg.
Den selv samme heroin, som kun Riaz og jeg kendte til.
Saddiq og Khalid var ikke norske statsborgere.
Khalid blev udvist til Pakistan. Det var det værste, der kunne ske.
Det tog månedsvis at finde Riaz, men Saddiq gav sig ikke.
Khalid var Saddiqs eneste familie, og han svor at hævne sig.
Jeg fatter ikke, hvordan Riaz troede, han kunne slippe væk.
- Her er ingen. - Heller ikke her.
Hvor er Riaz?
Hvor fanden er Riaz?
Hvis du fortæller mig, hvor han er...
...så lader jeg dig leve...
...et normalt liv.
Lisa?
Wasim.
Kom her.
Tjek hans puls.
Tjek hans puls!
Han er i live.
Godt. Så nak ham.
- Skal jeg nakke ham? - Ja. Dig.
Er du fucking døv, eller hvad?
Hvorfor skal jeg?
Heroinen forsvandt sammen med Riaz. Vi skulle bruge en ny kurer.
Fri bane.
Man skulle tro, det var svært at finde en.
Men der var altid en eller anden desperat paki, der manglede penge.
Wasim?
- Wasim? - Ja. Jeg kommer nu.
- Har du noget papir? - Selvfølgelig.
- Wasim. - Godt, Babar.
Du tager til Pakistan.
Du kan besøge familien i to dage. Resten af ugen bor du i vores hus.
Du får 100.000 cash for jobbet. Ved levering.
Men jeg har brug for dem nu.
Banken vil lukke min butik. Du er nødt til at hjælpe mig.
Farooq?
Du kan få halvdelen nu og resten ved levering.
Minus 10 procent for det her lån.
Tak. Tak, broder. Gud være lovet.
Hvis du skulle svigte os, hvis der skulle gå noget galt, -
- så får vi alt, hvad du fortæller politiet, at vide.
Wasim.
Jeg kan garantere dig for, at du er død, hvis du stikker os.
Om du så sidder i en isolationscelle i fængslet.
Hvis den heroin eller du forsvinder, så finder vi dig med garanti.
Har du videoovervågning?
Forsikringsselskabet kræver det på grund af skolebørnene.
Jeg kan da ikke blive filmet.
Er det her den eneste kopi? Dit liv er ikke meget værd lige nu.
Fatter du det? Fatter du det?
Svar så, for helvede!
Wasim...
Wasim.
Farooq, giv mig fem minutter.
Jeg er usikker på ham.
Nej da. Han importerer jo frugt, så han rejser ofte til Pakistan.
Tolderne har tjekket ham. De ved, hvem han er.
Okay.
Du har ikke gjort noget galt.
Hvad med det her?
Brænd det.
Min lillebror, Amir, kunne heller ikke holde sin sti ren.
- Chef? - Hvad er der?
Amir. Han vil have 50.000 mere på klods.
Amir havde altid ondt af sig selv, fordi han var så fed.
Det hjalp ikke, at han arbejdede sammen med far på grillbaren.
Tre cheeseburgere og pommes frites hver dag, -
- så kommer man hurtigt til at ligne Nusrat Fateh Ali Khan.
Hvad var det, du sagde? Kan du gentage det, du sagde lige før?
Tør du sige det én gang til?
Jeg vidste ikke, at jeg skyldte så meget.
Du vidste det ikke?
Du har siddet og spillet i tre dage. Du taber jo penge hele tiden!
Du skylder mig 150.000!
Jeg betaler dem ikke tilbage.
Hvad sagde du? Jeg hørte det ikke.
Du fusker. Hende damen fuskede jo helt åbenlyst.
Fusker jeg?
Alvoren er vist ikke gået op for dig.
Hvorfor har du så travlt? Det er Renates sidste uge.
Ja ja. Hop nu ind i bilen. Det er Amir. Skynd dig nu lidt.
Kom nu.
- Fanden tage dig og det spil. - Hør lige moralens vogter.
Jeg kan da i det mindste finde ud af at tage vare på mig selv.
- Hvem var det? - Ikke nogen.
Hvem, sagde jeg.
Ikke nogen, siger jeg jo.
- Det var Kula. - Kula?
For satan da.
Jeg fatter det fandeme ikke. Hvorfor lige Australien?
Gider du godt holde kæft om hende Renate i bare ét sekund?
Det er fedt nok, at hun vil studere. Det har jeg ikke noget problem med.
Men hvorfor lige i Australien?
Hun vil jo væk. Koncentrer dig nu.
Slap dog af. Jeg har koncentreret mig hele natten.
Der kommer han.
Det her er ikke så smart.
Hvor fanden er han henne?
For helvede da.
Han er så fandens langsom.
Du rører dig ikke! Du rører dig ikke!
Rolig, Wasim. Kan vi ikke snakke om det?
- Hold kæft. - Vi finder en løsning.
- Hold din kæft! Ned på knæ. - Vi bliver enige om en pris.
- Hold kæft! Ned på knæ! - Bare sig, hvor meget du vil have.
- Det her er helt forkert. - Nu skal du dø.
- Hvad gjorde du mod min bror? - Tag det roligt.
Tænk dig om. Vær nu lidt fornuftig. Du kan ikke leve med det her.
- Hvad fanden laver I her? - Hvad fanden sker der her, Saddiq?
- Hvad har I gang i, drenge? - Det svin har smadret min bror.
Wasim, slap af. Tag det roligt.
- Læg den pistol fra dig. - Vil det sige, at jeg kan rejse mig?
Selvfølgelig.
- Wasim... - Hvad laver du her?
- Slap af. - Hvad laver du her?
Vær venlig at følge med.
Babar blev taget med stofferne. Nu er vi løbet fuldstændig tør.
Du havde ret. Han var ikke professionel.
Det var ikke så heldigt, hverken for ham eller for os.
Nu får vi problemer med at levere. Vi har indgået en aftale med Kula.
Han hjælper os med at levere nu. Så hjælper vi ham senere.
- Du kunne godt have sagt noget. - Munawar?
Vi skal bruge en ny kurer. Du må tage en tur til Pakistan.
Hvorfor lige ham? Tror du, tolderne er så dumme? De ved da, hvem vi er.
- Hvornår? - På lørdag.
- Skal pengene med derned? - Nej. Tag stofferne med hjem.
Vi sender pengene med nogle andre. Det skal du ikke tænke på.
Det her er business.
Få din bror til at holde med at spille.
- Du skal ikke hævne dig på Kula. - Så min bror er ikke noget værd?
Jeg vil ikke have nogen ballade mellem os og Kula!
- Bliv bare siddende. - Slap af. Jeg går med ind.
Regner de ikke ud, hvad jeg skal, hvis de ser os to sammen?
- Hils fra mig. - Hvem skal jeg hilse?
Alle. Hele Pakistan.
Jeg har kraftedeme ikke været der, siden jeg var 15 år gammel.
Du lignede en rigtig bonderøv, da du kom tilbage.
Pas godt på dig selv.
- Du må ikke se tolderne i øjnene. - Jeg tager ikke til Pakistan.
Jeg kan ikke leve sådan her. Jeg tager med Renate.
For helvede da. Hvorfor fortæller du mig det?
- Kunne du ikke bare være rejst? - Ville du også have skudt mig?
Skrid. Bare skrid med dig.
Fortæl dem, hvad du vil. Det vil jeg skide på.
- Tag den nu lidt med ro. - Jeg er helt rolig.
Hvad er det, I snakker om? Wasim, kør forsigtigt.
Onkel og tante beder dig komme på besøg.
Ja, du må følge med næste gang. Ikke også, mor?
Hej, Wasim. Kom ind. Er du sulten?
Munawar nåede aldrig frem. Pengene er sendt, men kureren er væk.
Tager du pis på mig? Hvad kan der være sket?
Det tænkte jeg, at du måske kunne fortælle mig.
Han rejste slet ikke. Billetten blev ikke brugt. Så han gemmer sig.
Men hvor?
- Hvor? - Hvor skulle jeg vide det fra?
Wasim, dine venner er gået hen og blevet et problem for os.
Men hvis du fortæller, hvor han er, skal jeg nok lade ham leve.
Jeg aner det ikke. Han sagde ingenting.
Wasim, Wasim...
Lad dig nu ikke styre af dine følelser.
Selv om begge dine venner er væk, selv om de har svigtet, -
- så regner jeg med dig.
Men jeg er nødt til at vide, om jeg kan stole på dig. Kan jeg det?
Værsgo.
- Har du plyndret en bank? - Jeg må rejse væk i en uges tid.
Jeg vil gerne have, at du betaler et afdrag til Kula.
Jeg kan ikke beskytte dig længere. Men jeg skaffer resten af pengene.
Jeg er tilbage om en uge. Du må holde ud indtil da.
Hvad laver I her? Jeg har jo betalt.
Et afdrag. Hvordan går forretningen?
- Ikke så godt. - Hvor meget har du i kassen?
Jeg havde ikke nogen specielt god dag i dag.
Vi kommer tilbage hver dag, indtil du har betalt din gæld til os.
Du må hverken spise eller drikke, før du har fået kuglerne ud af maven.
Stewardesser er uddannet til at se, om passagererne ikke spiser.
Vær forsigtig. Lad dem ikke se, at du ikke spiser eller drikker.
Du har kun 24 timer til at nå hjem.
Efter 24 timer kan kuglerne sprække.
Hvis de gør det, er du død.
Det første, du gør, når du er fremme, er at tage et afføringsmiddel.
Jeg vidste, det var dybt godnat. Jeg var dømt til at blive snuppet.
Og jeg kunne ikke skyde skylden på andre end mig selv.
Hov, du der! Dig, kom lige herover. Kom her.
Kør. Kør nu bare. Hurtigt.
Og stop ved et apotek.
- Du kan få stofferne med rabat. - Hvabehar? Hvad er hagen ved det?
Saddiq må ikke få det at vide.
- Jeg vil ikke starte en krig. - Det gør du heller ikke.
Du har vel købt stoffer af en freelancer før.
Du får en god pris, og ingen må vide noget.
- Hvor god? - 3.000 for fem, 100 procent kontant.
- 2.900, 70 procent kontant. - 2.950, 80 procent kontant.
- Det er en deal. - Respect.
- Respect, man. - Men det bliver mellem os to.
Wasim? Er det dig?
Det var længe siden.
Det er Riaz' lillebror, Aslam. Kan du huske ham?
Hvis det er Riaz, du leder efter, så har han været væk længe.
Vi ved ikke, hvor han er.
Jeg skyldte Riaz de her.
Hvis det varer længe, før I ser ham, kan I bare bruge af dem.
Det tror jeg ville gøre ham glad.
Tusind tak, mit kære barn.
Kom, Aslam. Vi er nødt til at gå op med de her.
- Hvor meget skylder jeg jer nu? - Hvor meget?
199.000. Alle renter inklusive.
Jeg har et forslag til dig.
Jeg overtager grillbaren.
Så slipper du for at tænke mere på din gæld. På spejderære.
- Hvor har du de penge fra? - Lotto.
Gider I lige? Jeg skal altså til at lukke.
Det var nemt at blive Kula kvit. Det var værre med Saddiq.
Hvem købte Svenskeren billig heroin af? Det billige lort.
Det var Wasim, jeg sværger. Jeg hørte det med mine egne ører.
Jeg sværger. Det var Wasim.
Det er mig. Bare fortsæt.
Rubina vil ikke giftes.
- Wasim, lad os ikke tale om det nu. - Jo, lad os snakke om det.
Den dag, du gør noget for familien, kan du få lov til at mene noget.
Gør jeg da ingenting? Kører jeg jer ikke til moskeen hver uge?
Tusind tak, min søn.
Er I alle sammen uskadte? Er du ude på at slå os ihjel?
Er alle uskadte?
Far...
- Det er din skyld! - Min?
Far!
Ring efter en ambulance.
Det er mig. Vi er nødt til at mødes.
Wasim?
Wasim...
Hvorfor skal vi mødes her?
- Hvad er det? - Det er min livsforsikring.
Du er lige så meget med på det bånd, som jeg er.
Skal vi alle sammen i spjældet?
Jeg ved godt, hvem det var, der prøvede at dræbe mig, Saddiq.
Så længe jeg er i live, får ingen lov til at se båndet.
Men hvis jeg dør eller bliver såret, får panserne det at se.
Tror du virkelig, det var den eneste kopi?
Har du glemt den pistol med dine aftryk på, som du skød Riaz med?
Det ved jeg godt. Men jeg er norsk statsborger, Saddiq. Det er du ikke.
Du ryger ud, hvis du bliver dømt. Hellere sidde i fængsel i Norge -
- end være på fri fod som fårehyrde i Pakistan på livstid.
- Hvad forlanger du? - Vi lader hinanden være i fred.
Okay.
Hvad er der?
Hun vil til koncert i morgen. Kan du hente hende?
- Hvor? - På Rockefeller.
- Den slutter klokken to. - Klokken to?
Ja.
Jeg skal nok hente hende, mor.
- Tusind tak. - Fik du lov?
Hvor er det fedt. Tusind tak.
Nu skal det nok blive godt.
- Hej, drenge. Hvordan går det? - Fint.
Jeg har et job til jer.
Jeg kender et fedt sted. Du er nødt til at gå med derhen.
- Hej, Line. - Hej, Omar. Hvordan går det?
- Det her er Rubina. - Hej. Jeg har set dig på skolen.
- Hvad skal I, piger? - Vi bliver hentet.
- Hvornår? - Klokken to.
Der er jo længe til. Lad os gå ind og få et par drinks.
Hej, Kula. Hvordan går det? Det er et par af mine veninder.
Det er Line. Og du skal også møde Rubina.
Hej. I skal være så velkomne. Skal I have noget at drikke?
Giv mig en uden alkohol.
Her er da fedt.
Hej med jer.
Her er den med alkohol til Line.
Og så går jeg ud fra, at den uden alkohol er til dig.
Har du det ikke godt? Kom her.
Bare stå her.
Det her bliver fantastisk.
- Lad mig få et kys. - Hold op.
Giv mig nu et kys.
- Nej... - Hvad er det, du siger? Nej?
Hold op.
- Får du det hele med? - Ja ja.
- Hvordan var det? - Fedt nok.
Få hende væk. Hun ødelægger stemningen.
Farooq, jeg skal have afleveret det her bånd.
Får du det hele med?
Nej...
Hej, Wasim! Tror du, det her er den eneste kopi, eller hvad?
Skal vi bytte bånd? Hva'?
Hvor skal du hen? Skide være med det. Jeg tager med.
- Du bliver her. - Hvad skal du? Vil du slås ihjel?
Jeg har tjekket ham. Han er clean.
Hej.
Hejsa. Har du taget alle kopierne af båndet med?
- Hvor er Rubina? - Hun lever. Har du alle kopier med?
Nej. Det tror jeg ikke.
Du sagde, du havde ordnet noget med politiet.
Den chance tør jeg ikke tage.
Der er én kopi mere hos en advokat, men den kan jeg først hente i morgen.
- Så må du komme igen i morgen. - Hvad med Rubina?
Kan jeg tage hende med?
Du må hellere skynde dig at komme med det bånd i morgen.
Hun kan klare en omgang mere. Men du skal ikke vente for længe.
Jeg vil se hende.
Wasim, du har ingenting at skulle have sagt.
Du er det værste, man kan være. Du er en tyv.
Jeg vil se hende, ellers får du ikke det bånd.
Du skulle ikke have stjålet fra os. Du er selv ude om det.
Så vågn dog op.
Jeg havde gerne kneppet din lillesøster.
Og det får jeg sgu også tid til, når du er ude for at hente båndet.
Fis af.
Hvordan kan jeg vide, at hun ikke er død?
Farooq, hent hende.
Så må vi se, om du kan genkende din lillesøster.
Wasim...
- Op! - Wasim, tag det roligt.
- Vi slår en handel af. - Farooq!
Farooq, hvorfor har du ikke tjekket ham?
Kula!
Farooq? Stop! Hvor fanden skal du hen?
Jeg har også en søster.
Din forræder!
Du kommer til at bøde.
Det kan godt være. Men det gør du også.
Vil du have mere?
En lille lort som dig kan aldrig blive konge!
- Træk jer tilbage! Det er politiet! - Tag det helt roligt!
Stå stille! Politi!
Hold dig i ro! Læg våbnet fra dig!
Smid våbnet! Smid dit våben!
Gå derover!
- Stå stille! - Gå over til væggen!
Nej, lad være med det!
- Smid våbnet, for helvede! - Smid våbnet! Smid våbnet!
Elin Hansen.
Det her fungerer ganske enkelt. Jeg stiller dig nogle spørgsmål.
Bagefter snakker vi sammen om de spørgsmål, jeg har stillet dig.
- Og hvad så? - Jeg skriver en vurdering.
Den er baseret på, hvordan jeg opfatter dig.
Men fængselsmyndighederne afgør, om du kan blive prøveløsladt.
Er du klar?
Ja.
Du kan begynde med at give mig dit navn og din alder.
Wasim Khan. 36 år.
Jeg kunne godt tænke mig at høre lidt om din far.
Far kendte alle pakistanere i Oslo, og de kendte ham.
Det tog altid hundrede år at gå ned ad gaden.
Og så skulle han altid prutte.
Jeg hadede det.
Oversættelse: Martin Mathiasen Scandinavian Text Service